Synk Av: Karillen
En dag kan förändra hela ens liv.
För mig var dagen den 10 juli 1981.
Jag hade precis fyllt 18.
-Det är för högt. -Rör den inte. De rockar fett!
Hallå! Jag försöker köra.
-Fullt ös! -KC, du spiller öl överallt.
-Allison, det är min tur att styra. -KC, ta bort händerna.
-Det sa du inte i natt. -Kom igen. Låt honom styra.
Det är inte kul, KC. Släpp ratten!
Han gör så vi kraschar.
-Gasen i botten! -KC, sluta!
Se upp, Daytona!
Ta bort foten från gasen!
KC! Jag kan inte styra. Herregud!
-Quentin, vi sticker! -Vi måste hjälpa henne.
KC, vänta! - Quentin, kom tillbaka!
Hjälp!
Den var dagen då vi dödade Patrick Jason Connelly.
Hjälp mig!
Det var ett dödsfall som tog mig från Gilroy.
Och ett dödsfall som till slut förde mig tillbaka.
Tack för att du har ordnat allt.
Jag beklagar att jag fick berätta om din farmor.
-Vi hade ju inte pratat på länge. -Du var så snäll mot henne.
Varje gång jag ringde sa hon...
Jag kommer strax, vännen.
-Hej, Allison. -Marilyn?
Hej.
-Jag beklagar din farmors död. -Tack.
-Jag visste inte att du kände henne. -Inte så bra.
Vi gick i samma kyrka. Hon var där varje söndag-
-utom de två veckorna då hon hälsade på dig i Europa.
-Visste du att jag är gift nu? -Ja.
-Med Ray Baxter. -Vi har en son: Tony. Han är åtta.
Grattis.
Ray valdes till sheriff för sex år sen...
-Hej, KC. -Jeremy, vad är det?
Jag är skyldig dig 50 dollar. Du hade rätt. Allison Buchanan är här.
-Har du sett henne? -Ja.
Oroa dig inte. Hon åker så fort begravningen är över.
Om hon inte gör det då?
-Jag ringer Ray. -Bra.
Om du behöver nåt når du mig på sjukhuset.
-Jag jobbar på administrationen. -Tack.
Hej då.
-Har du varit i huset? -Nej, jag kom direkt från flyget.
-Jag kör dit nu. -Hur länge tänker du stanna?
-Så länge det behövs. -Så länge vad behövs?
Du vet vad jag menar, Beverly.
De förstörde mitt liv. På fler sätt än jag trodde. Sanningen ska fram.
Allison, du har ett liv. Du bor i Paris.
-Din man är en framgångsrik kock. -Vi skildes för fyra månader sen.
Det var tråkigt. Din farmor berättade aldrig det.
Jag berättade det inte för henne. Du vet hur hon oroade sig.
-Jag kan inte ens ha ett förhållande. -Det som hände dig var gräsligt.
Men ibland är det bättre att låta det förflutnas demoner förbli begravda.
Inte när alla andra fortsätter som om ingenting hade hänt.
Jeremy Warner är sjukhuschef nu.
KC äger delstatens tredje största bilfirma.
-Ja, han ställer upp i senatorsvalet. -Politik. Där kommer han att platsa.
Beverly, jag vet precis vad jag står emot.
Men nu när min släkt är borta ska jag ta tag i det som hände.
Kom till kaféet ikväll när jag har stängt.
Så kan vi prata över en kopp kaffe.
Tack, men jag har suttit på ett plan i sju timmar.
Jag vill bara komma hem. Jag ringer dig i morgon.
Tack.
Det borde jag ha räknat med.
Körkortet, tack.
-Varför stoppade du mig, Ray? -Har ni inget körkort?
Ni är långt hemifrån, va?
Stoppade du mig av ett skäl eller ville du bara prata?
Jag vet att du har mycket att tänka på med din farmors begravning.
Och jag antar att du när du har fått ordning på hennes saker-
-är angelägen om att lämna stan.
-Har jag räknat ut det rätt? -Jag har ju precis kommit, Ray.
Försöker du bli av med mig redan?
Hur länge tänker du stanna i Gilroy, Allie?
-Det beror på. -Vad?
Hur lång tid det tar för vissa att erkänna vad som hände pojken.
De personerna har byggt upp sina liv här.
Det är ingen lek för dem.
Tror du att tre år i fängelse för nåt jag inte gjorde var en lek?
Jag förlorade mitt stipendium.
Pappa fick cancer och dog. Var det en lek, Ray?
-Allie, lugna ner dig. -Jag är lugn.
Tro mig, Ray. Jag leker inte.
Får jag köra nu?
Lyd mitt råd, Allie, för din egen skull.
-Börja inte bråka. -Det ska jag komma ihåg.
SHERIFFEN LEDER KNARKTILLSLAG
-Jag är klar. -Du har rensat tallriken.
Nu kan du spela dina tv-spel.
-Glöm inte borsta tänderna i kväll. -Ja, ja.
Tack, Marilyn.
Det är det bästa jag ätit sen...du lagade mat sist.
Vad sa mekanikerna om bilen? Det var bara batteriet, va?
Jag hann inte lämna den. Jag var på Eleanor Buchanans begravning.
-Hur var det då? -Det var en fin ceremoni.
-Var Allison där? -Ja.
-Pratade du med henne? -Jag fick aldrig chansen.
Miss Buchanan, ni är antagen till Lasker University till hösten.
Jag är så stolt över dig, gumman!
Öppnar du den tar jag dina nycklar. Du har druckit vad du ska.
Jag vill bara prata med Allison. Jag ser inget ont i det.
Det borde du. Tänk på följderna för dig och alla andra.
Vad tror du KC skulle säga?
Jag skiter i vad KC skulle säga!
Hör ni, Tony är där uppe. Dämpa er lite.
-Vi pratar om det när du är nykter. -Visst, Ray.
När du inte har några argument säger du att jag är full.
-Det stämmer ju. -Jag vill inte höra mer.
Varför tittar du på mig så där?
Gör du inget utan KC:s tillstånd?
-Snälla, inte nu igen. -Ray?
Handlar det om vad som är bäst för din bror eller för KC?
Mare, han är min bror. Jag älskar honom. Men han är helt labil.
Jag förstår inte att du kan göra nåt utom det KC säger åt dig.
Det förstör din relation med Quentin.
För att inte tala om vårt äktenskap.
-Hallå? -Det är KC.
Vänta.
När man talar om trollen...
-KC, vad vill du? -Nå?
-Vad då? -Hur tar Quentin det?
Vi vet ju hur han kände för henne. Blir det problem eller?
Nej, det blir inga problem.
Han stack nyss.
-Han står på vår sida. -När du säger så blir jag lugn.
Annars blir det invecklat för alla inblandade.
Oroa dig inte. Vi är i samma lag.
Just precis. Det är vi. Vi ses i morgon kväll.
Vad är det?
Jag ser att det är nåt. Vad har hänt?
Ett problem som jag löste för 25 år sen visar sin fula nuna.
Hur stort är problemet?
Det återstår väl att se.
-Stort nog att kosta oss valet? -Det är möjligt.
Då får vi väl lösa det helt enkelt?
Ska du inte komma och lägga dig och berätta allt för mig?
Tack, Ray, för biran!
-Quentin, säg åt honom. Vi kraschar. -Slappna av. Han har bara lite kul.
-KC, jag kan inte styra! -Akta!
-Quentin, vi sticker! -KC, vänta! - Quentin, kom tillbaka!
Hjälp!
Hollings värd för korståg mot cancer
Quentin?
Herregud! Quentin?
Quentin!
Mitt huvud...
-Allie? -Hård natt?
-Jag har varit med om värre. -Det kan inte vara alltför illa.
-Det är en fin båt du har. -Det är inte min.
Jag sköter småbåtshamnen och passar båten åt en rik kille.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag har kört samtalet tusen gånger i huvudet.
Du kanske kunde börja med en ursäkt.
Förlåt, Allie. Jag ville aldrig att nåt av det där skulle hända dig.
Du var min bästa vän.
-Varför ljög du då? -Kom igen.
Jag var ung. Jag följde mängden. Jag gjorde många dumma saker.
-Dessutom var det inte så enkelt. -Jo då. Ni lät mig ta smällen.
Varenda dag tänker jag på vad vi gjorde mot dig och pojken.
-Är det allt? -Vad begär du?
-Jag kan inte ändra det som hände. -Sluta vara ett offer, Quentin.
Det finns nåt du kan göra.
-Du kan berätta sanningen. -Nu?
Här. Det är annonspriserna i Gilroy Sun.
En helsida kostar 2000 dollar och jag betalar.
-Är du galen? -Du ska berätta hela sanningen.
Hur vi åkte ner till sjön och du och KC blev fulla på ölen Ray köpt ut.
-Nej. -Och att jag inte var full.
Att KC tog ratten när jag körde och satte foten på gaspedalen.
Att du och KC stack och fick Jeremy att säga att ni var med honom.
-Du ska berätta allt, Quentin. -Sluta, Allie!
-Det kommer aldrig att hända. -Du borde gjort det för åratal sen.
Du var ung då. Du gjorde ett misstag. Men den ursäkten duger inte längre.
Du har levt med lögnen i 25 år. Du kunde vakna i morgon-
-och aldrig känna den bördan igen.
Jag lämnar inte Gilroy förrän sanningen kommer ut.
Det är ingen bra idé, Allie.
-Det kan bli farligt för dig här. -Jaså?
Be dem ompröva sina trick-
-för de kommer inte att funka. Och du måste välja, Quentin.
-Quentin, vad ville hon? -Spanar du på min båt nu?
-Det är allvar. Vad gjorde hon här? -Ingenting. Jag måste öppna.
Hör på, lillebror. Du måste hålla distans.
Låt inte dina känslor för henne komma i vägen för alla andras bästa.
-Visst. -Quentin?
KC ringde mig i går kväll. Han är orolig för var du står.
Fan ta honom. KC kan oroa sig så mycket han vill.
Lova mig att inte prata med Allison mer.
-Och låt henne inte gå ombord igen. -Varför inte?
Om du hade ett uns vett i skallen skulle du inte ens fråga.
Håll dig borta från Allison bara.
När och om helvetet brakar löst kan jag inte rädda dig.
Jag ska hämta min farmors saker. Efternamnet är Buchanan.
-Hej, Marilyn. -Hej, Allison.
Marilyn? Jag...
-Tack för att du kom på begravningen. -För all del.
-Är du okej? -Ja, mycket att göra bara.
De har varit på dig, va? Låt mig gissa...
-Ray bad dig undvika mig. -Nej, självklart inte.
Marilyn, du tror kanske att du vet vad som hände. Men det gör du inte.
Tack.
Jag stannar här och jobbar klart.
Nej, se till att masa dig hit.
-Jag kan täcka dina förluster. -Jag kan täcka dem själv, Ray.
-Idioterna kan spela utan mig. -För helvete, Quentin.
-Hej. Förlåt att jag är sen. -Ingen fara.
-Nu sätter vi igång. -In med insatsen.
Var är Quentin?
Det hade hänt nåt akut i småbåts- hamnen. Han kan inte i kväll.
-Han är väl trött på att förlora. -Jag tror att du har rätt.
Det är synd att han inte är här. Jag ville diskutera vårt problem.
KC, det finns inget problem. Låt henne snacka så mycket hon vill.
Hon kommer att verka dum.
Det är som för 25 år sen. Trodde ingen henne då tror ingen henne nu.
Det är inte det. Folk har haft 25 år på sig att glömma det.
Och glöm inte alla som flyttat hit och inte känner till det.
Skattebetalare som röstar.
Vill du att hon ska dra upp allt och anklaga oss?
Ska hon få berätta att Jeremy ljög om att vi var med honom den dan?
Ska det komma ut att du gav oss ölen? Undrar vad folk skulle tycka?
Vill de ha en sheriff som ljuger under ed och förser ungar med sprit?
-Hon har inga bevis. -Tror du det gör nån skillnad?
Det handlar om vad folk tror. Jag väljs inte om folk tror henne.
Tror du inte det påverkar hans läkarjobb negativt?
-Han har rätt, Ray. -Subban kan göra stor skada.
-Hej, killar. -Du är hemma tidigt.
-Ni är en man kort i kväll. -Ja, Quentin kunde inte komma.
Så synd. Hoppas att han inte har hoppat av för gott.
Han förstår säkert hur viktig han är...som fjärde man i ert spel.
Quentin ville komma. Tro mig.
-Ja? -Kände du inte för poker ikväll?
Allison? Hur fick du det här numret?
-Svara på min fråga först. -Jag kände inte för det.
-Hur vet du att det är pokerkväll? -Skulle jag komma hit oförberedd?
Jag anlitade en privatdeckare som höll koll på er åt mig.
Ni fyra spelar poker varje onsdag och har gjort det i åratal.
-Då kan KC hålla koll på dig. -Din privatdetektiv var duktig.
Vet du vad, Quentin? Du kanske stannade hemma-
-för att du ville fundera på det jag bad dig göra.
Du inser inte allvaret. Se till att Allison inte påverkar din bror.
Det gör hon inte. Sluta oroa er.
Vi kan inte ta några risker, Ray. Vi har för mycket som står på spel.
Ni driver mig till vansinne.
Hon försöker komma Quentin nära.
Vi måste stoppa henne.
Det är din tur att satsa.
Hur vet du att bröllopsresan går till Frankrike?
Hans fästmö tar en cappuccino här varje morgon.
-Hur dags? -Halv tio.
-Då tittar jag in då i morgon. -Det vore jättetrevligt.
-Tack, Beverly. -Titta in. Så pratar vi lite.
-Vi ses i morgon förmiddag. -Hej då, vännen.
Dr Jeremy Warner gifter sig med f.d. Miss Pennsylvania
Hallå?
Hallå! Vem är det?
Om du tror att busringningar skrämmer mig...
Öppna ytterdörren.
Varför?
-Öppna den bara. -Nej.
Och jag drar ur jacket, så ring inte hit igen.
De vill att du ska titta.
Ge dem inte det de vill ha.
ÅK HEM
Jag är hemma.
-Vad är det här? -En present jag fick i natt.
Det är de typerna du skyddar. Tycker du att de förtjänar det?
Allison?
Punktligt.
Bridgette, det tar bara en sekund.
-Hur är det med dig? -Bra.
-Vill du ha din vanliga croissant? -Jajamän.
Allison? Det här är Bridgette. Hon ska till Paris på bröllopsresa.
Grattis. Jag kom precis från Paris. Jag bodde där i tio år.
Vi ska resa runt i hela Europa. Min man tar ledigt i två månader.
-Vem är den lycklige? -Jeremy Warner.
-Vår sjukhuschef. -Ska du gifta dig med dr Warner?
-Ja. Känner du Jeremy? -Ja, det gör jag.
Oj. Jag hoppas att de låter honom lämna landet.
Vad ska det betyda?
Jag menar bara att när sanningen kommer ut om Jason Connelly-
-så dras Jeremy in i mediahysterin.
Jag vet inte vad du pratar om.
-Varsågod, raring. -Tack.
Du kanske ska fråga din fästman.
-Hej, älskling. -Vem fan är Jason Connelly?
Och varför skulle du dras in i en mediahysteri?
Ursäkta. Ett ögonblick bara.
-Jeremy, vad händer? -Hon har pratat med Bridgette.
-Vi måste ta itu med det nu. -Berätta vad som har hänt.
LÅSSMED
-Hallå? -Hej, Allison.
-Hej, Jeremy. Vilken överraskning. -Det tror jag inte.
Jag uppskattar inte att du gör min fästmö upprörd.
-Vill du prata om upprörda liv? -Jag har tänkt...
Det behöver väl inte bli allt eller inget. Vi kanske kan förhandla.
-Vad menar du? -Kom och prata med mig på sjukhuset.
Jag kommer inte ifrån idag men jag kan ta ledigt här, vid fyra.
-Okej, jag kommer. -Jättebra.
Ja, KC, vad vill du?
Allison börjar göra mig förbannad. Vi måste ta itu med det här och nu.
Hon ska till sjukhuset vid fyra. Grip henne då.
Jag gillar det inte. Men jag gör det.
-Se till att hon inte kommer dit. -Oroa dig inte.
Det finns bara en väg från hennes hus till sjukhuset.
Inte nu igen...!
-Kliv ur bilen, är du snäll. -Va?
Allison, gör det bara.
Ray, vad är det som pågår?
Stå kvar här och rör dig inte.
Jag är på väg till Jeremy.
Ser man på... Vad har vi här?
Du la dit den.
Dömda brottslingar får inte äga skjutvapen.
Den är inte min och det vet du.
Den kan inte spåras. Serienumret är bortfilat.
-Du visste att det var förbjudet. -Din skitstövel.
Många lagar har brutits här idag.
-Du är gripen. -En gång lögnare, alltid lögnare.
Du får tiga. Allt du säger kan användas mot dig.
Du har rätt till advokat.
Jag behöver väl inte upplysa dig om dina rättigheter?
Du har ju hört dem förut.
Vänd ansiktet åt andra hållet. Stå stilla så.
De behöll köpebrevet på huset som säkerhet.
Borgen är normalt inte så här hög, men eftersom du är straffad...
-Tusen tack. -Vad vill du göra nu?
-Vi hämtar min bil. -Okej.
-Hej, främling! -Hej. Vad gör du här?
Tony och en kompis ska fånga krabbor. Jag har precis släppt av honom.
-Hur är det med dig? -Det är inte min värsta dag.
Eller min bästa. Du vet hur det är.
-Hur är det mellan dig och Ray? -Det är inte våra bästa dagar heller.
Tråkigt att höra, Marilyn.
Quentin...får jag fråga dig en sak?
Vad hände med Allison Buchanan?
Vad hände egentligen med henne?
Du borde tänka om, Allison.
Vad tjänar det till att åka in igen? De har berövat dig så mycket redan.
Jag kan inte leva med vetskapen att de vunnit över mig två gånger.
Låt mig säga dig en sak, vännen.
Världen är inte perfekt. Och den är inte rättvis.
Om jag ger upp nu innebär det att det de gjorde var acceptabelt.
Och det var det inte. Varken för mig eller Jason Connelly.
KC tog tag i ratten och trampade på gasen och jag stoppade honom inte.
-Så allt hon sa var sant? -Varenda ord.
-Inget av det var hennes fel. -Herregud...!
KC hittade på historien att jag, han och Jeremy var tillsammans den dan-
-och att vi lämnade Allie vid sjön och stack och spelade football.
Alla tre sa till polisen att Allie var ensam i bilen när det hände.
Vi ljög.
Jag ljög.
Vi förstörde hennes liv, Marilyn.
Hur kommer man över nåt sånt?
Man hade sålt sin själ för att ta tillbaka det, men...
Man vet att det är för sent.
Du har rätt. Det är för sent att ta tillbaka det.
Men det är aldrig för sent att göra nåt åt det, Quentin.
Jag är så glad att jag kickade den reklambyrån. Titta på de här.
-De nya är mycket bättre. -Du har rätt, de är bra.
-Den här är bra. -Vad hände? Funkade det?
-Hon använde huset som borgen. -Det kunde man ju förvänta sig.
Oroa dig inte. Hon ger upp. Det är inte värt att åka i fängelse för.
-Jag hoppas dina instinkter stämmer. -De stämmer väl alltid?
-Hej, Allie. -Du ödslar tid, Quentin.
-Om ett skengripande inte... -Vänta lite. Vad pratar du om?
Ray la en pistol i min bil och grep mig.
-Jag är fri mot borgen. -Tänk att de skulle gå så långt.
Allie, jag kom inte för att tvinga dig att åka.
Okej. Vad vill du då?
Jag kom för att säga att jag gör det.
-Va? -Tidningsartikeln.
Om du skriver bekännelsen så skriver jag under den.
Jag ville hälsa på dig. När du satt i fängelse.
-Varför gjorde du inte det då? -Vet inte. Jag kunde inte bara.
Du var min bästa vän. Hur kunde du göra så mot mig?
Folk gör saker när de är rädda, antar jag.
Inte en dag har jag inte tänkt på dig.
Undrat var du var och vad du gjorde.
-Vad fick dig att tänka om? -Jag har inte haft det lätt.
Gina ville skiljas för att jag söp.
Jag har en dotter som jag inte har sett på fyra år.
Jag förlorade huset i november.
Ray drog i några trådar och fixade jobbet i småbåtshamnen.
Jag vill bara göra en sak rätt för en gångs skull.
En sak.
Vi vet båda två att KC är en genomrutten skitstövel.
Det har han alltid varit.
Men jag vet också att jag svek dig mer än han gjorde.
Du betydde mer för mig än nån i hela världen.
När du behövde mig och det var dags att skydda dig svek jag dig.
Jag kan inte ändra det förflutna, men jag kanske kan ge dig en framtid.
Den du har förtjänat hela tiden.
Vet du, när vi var tonåringar...
...hade jag känslan att du gillade mig.
-Men du sa aldrig nåt. Varför inte? -Inte vet jag.
Du var ju ihop med KC.
Han var Herr Populär. Jag trodde inte att du ville ha mig.
Jag skrev några brev till dig.
Och en löjlig dikt, men de hamnade i soporna.
Allt hade kunnat vara annorlunda-
-om jag bara vågat göra det rätta.
Berättat sanningen innan det blev för sent.
Du gör det rätta nu.
-Bra att jag fick tag på dig. -Jag måste iväg.
Jag vill bara ge dig en check för båtplatsen.
-Du kunde ha postat den. -Ja, men jag ville prata med dig.
-Jag har varit orolig för dig. -Så omtänksamt av dig, KC.
Och så ville jag säga att jag har jättedåligt samvete för det-
-som vi gjorde mot Allison.
Det jag försöker säga är att vi två antingen håller ihop-
-eller så låter vi subban krossa oss.
Du kan få Ray att gripa Allison, men du bestämmer inte över mig.
Så stick!
Gör inget du får ångra.
Alla fyra begick mened. Vi kan få fängelse om hon övertygar en jury.
Allisons trovärdighet förstördes när hon greps.
Jo, men om Quentin bekräftar hennes historia är det kört.
Om hon råkar ut för en olycka då? Då läggs locket på för alltid.
Att döda Allison är sista utvägen. Det verkar skumt om hon dör nu.
Visst, men kom på nåt då. Du har hittat på idéerna hittills.
Det var mina idéer. Och KC har rätt. Att döda henne är för riskabelt.
-Quentin är det enda osäkra kortet. -Ray, då?
Ray tar vi hand om. Det gör vi alltid.
Då så... Vad har ni för plan?
Jag vet exakt vad vi måste göra.
Kära Gilroybor. Det finns nåt som jag måste erkänna för er.
För 25 år sen greps tonåringen Allison Buchanan-
-för vållande till annans död-
-och dömdes till fängelse i fem år.
Hon avtjänade tre år.
Men Allison Buchanan var oskyldig.
Ingen annan åtalades, för alla trodde att hon var ensam i bilen.
Men det var inte sant.
Jag var där. Och jag ska berätta exakt vad som hände.
Hallå, Quentin! Är du här?
Quentin!
Jag behöver diesel.
Snälla Quentin, få inte kalla fötter nu.
-Tack, doktorn. -Okej.
-Hallå? -Jag söker Quentin.
Allison, det är Marilyn. Jag har hans mobil.
-Han ligger på sjukhuset. -Vad har hänt?
Han söp och råkade ut för en olycka i går kväll.
Han trillade och slog i huvudet. Han ligger i koma.
Han ligger på intensiven.
De vet inte om han överlever. Jag måste lägga på.
Marilyn?
Vem var det?
Nån på småbåtshamnen. De ville veta hur han mår.
Det är inte Ellies fel att nåt pucko dök upp och ringde efter ambulans.
Grejen är att vi ligger risigare till än förut. Quentin såg Ellie.
Om trycket på hjärnan inte sjunker opererar de honom i morgon.
Hur stor är chansen att han repar sig?
Det får inte hända, Jeremy.
-Förstår du? -Ja.
Allison... Vilken överraskning.
Synd att vi inte träffas under trevligare omständigheter.
Lämpligt att Quentin råkar ut för en olycka nu, va?
Så hälsar man väl inte på en gammal vän.
-Jag tror att du är inblandad. -Nu börjar det igen.
Det borde du veta, Allison. En olycka händer så lätt.
Du är snygg.
-Hur mår han? -Du borde inte vara här.
-Snälla Ray. -Jag kom för att hälsa på Quentin.
-Du får inte träffa honom. -De släpper inte in nån nu.
-Kan vi prata, Ray? I enrum? -Det är inte läge nu.
Det är viktigt. Det gäller Quentin.
Vi kan prata här inne.
Jag...
Jag tror inte att Quentin blev full och trillade.
-Jag tror att han blev överfallen. -Varför säger du så?
Han sa till mig igår att han ville erkänna allt.
Han skulle skriva under en bekännelse till tidningen i morse.
Det är ingen slump. KC visste att även om folk inte tror mig-
-så skulle de tro Quentin.
Låt honom inte slippa undan med det.
Det är din bror. Du är skyldig honom att undersöka vad som hände i går.
Jag hatar också KC, men tror du att han är kapabel att mörda?
KC är kapabel till vad som helst. - Men det vet ju du, va?
Hörde du vad hon sa, Ray?
-Tänk om KC låg bakom det? -Jag är polis.
Jag kan inte anklaga folk utan bevis.
Du är otrolig. Så du tänker inte ens undersöka det?
Nu jäklar, Ray.
Nu berättar du vad det är mellan dig och KC.
Det kan jag inte. Det är bättre om du inte vet.
Då flyttar Tony och jag.
Du är inte mannen som jag gifte mig med.
-Mare, du förstår inte. -Just det! Jag förstår inte!
Okej... Då kommer du att göra det.
Minns du för två år sen när mamma låg på sjukhuset innan hon dog?
Hennes försäkring löpte ut. Och hon kunde inte betala räkningarna.
Ungefär samtidigt grep vi knarklangaren i Cantonville.
Ja, det minns jag.
Killen hade 50000 dollar-
-i kontanter hemma.
-Och jag tog lite. -Åh, Ray...
De låg där. Det var knarkpengar och jag behövde dem.
Killens fru räknade ut det och anmälde mig.
KC...
KC kände lite folk. Internutredarna såg åt andra hållet.
Jag hade förlorat jobbet. Antagligen hamnat i fängelse.
Jag står i skuld...
Jag står i skuld till KC.
Men snälla...snälla...flytta inte.
Jag älskar dig.
Dig och Tony. Ni är mitt allt.
Förlåt att jag gör så här mot dig, Quentin.
Men vi kan inte ta några risker.
Felmedicinering är vanligare än man tror.
Du kommer åtminstone inte att känna ett dugg.
När Quentin hade dött kändes allt annorlunda.
Gilroy var som ett stort svart hål som slukar människor hela.
En del människor levde vidare som om ingenting hade hänt.
Och för vissa blev livet bättre.
Vad mig beträffar...
En del av mig önskade att jag aldrig hade återvänt.
Men den största delen av mig ville ha rättvisa mer än nånsin.
KC är inblandad. Om Ray inte undersöker det så gör jag det.
Jag tänker samla information om Quentins död.
-Hjälper du mig? -Vad vill du att jag ska göra?
Du har tillgång till journaler, va?
Jag behöver en kopia av Quentins journal och vilka som jobbade då.
Okej. Jag känner en av sköterskorna rätt bra.
Hon jobbade natt när Quentin dog.
-Tror du att hon pratar med mig? -Kanske.
Allison, du ska veta att Quentin berättade vad som hände den dan.
Han kände sig så skyldig.
Han höll av dig jättemycket.
Jag vet.
-Hur är det med Ray? -Inte så bra.
Jag är hemskt ledsen.
Quentin var lik Ray.
Båda gjorde sina misstag.
Men de var goda innerst inne.
Vad hände med oss, lillebror?
Vad hände med oss?
-Det kan vi inte, Jeremy. -Vi har inget val.
Hon har varit på sjukhuset hela dan. Hon pratade med Marilyn förut.
Nu pratar hon med Quentins sköterska.
Kom hem till mig, så diskuterar vi vad vi ska göra.
-Jag ser inte problemet, Jeremy. -Är du säker på att det funkar?
Ja, packa hennes väskor som om hon har lämnat stan.
-Om Marilyn ifrågasätter det då? -Det finns inget lik. Inga bevis.
-Kommer Bridgette att undra? -Nej.
-Hon ska hälsa på kompisar. -Där ser du. Oroa dig inte.
I kväll är alla våra problem lösta. Nu är det bäst att du går.
Jag ska fortsätta ställa frågor.
Jag ska gå till botten med Quentins död.
-Du vet att det blir kämpigt. -Jag vet, Beverly.
-Sitt inte uppe hela natten. -Ja. Jag ska sova lite.
-Sköt om dig. God natt, vännen. -God natt.
-Hej, Ray. -Jag måste prata med dig.
Visst, kom in.
-Nåt att dricka? -Nej.
Jag måste veta att du inte var inblandad i Quentins död.
-Varför säger du så? -Jag ska be om en obduktion, KC.
-Om den visar att du eller Jeremy... -De hittar inget, Ray.
Quentin dog för att han halkade och föll.
-Han var min bror. -Det förstår jag.
-Och jag känner för dig. -Ja.
Ja...
Jag skriver under Allisons bekännelse i tidningen.
-Alla ska få veta vad som hände. -Okej, Ray.
Det var en väldigt dålig idé. För din egen skull ska du nog släppa det.
-Tyvärr. Min bror hade velat det. -Quentin är död.
Så om du och din lilla fru kan hålla tyst fortsätter allt som vanligt.
Allison Buchanan, då? Hon slutar inte.
Det tror jag. Allison vet att hon har tagit sig vatten över huvudet.
-Ja? -Hej, KC. Det är jag.
Allt går enligt planerna. Jag är på väg ut till gården nu.
-Okej. Du vet när du ska ringa. -Absolut.
-Var det Jeremy? Har ni nåt på gång? -Var inte så paranoid.
-Vad gör han? -Är jag hans nanny nu?
Vet du vad?
Jag vet inte vem eller vad du är mer.
-Du ska nog stanna här, Ray. -Släpp mig.
-Du stannar här. -Släpp mig, sa jag!
Nu räcker det, Ray. Backa undan.
Jag hade gjort det.
Jag sa ju att det här skulle hända. Precis som hans bror.
Nej, nej, nej... Han är inte som Quentin.
Han fattar att vi är i samma lag. Alltid har varit det och förblir det.
Sätt dig, Ray.
Hörde du inte vad damen sa? Hon sa åt dig att sätta dig.
För att fördriva tiden.
-Kom igen, ge nu. -Har du hört talas om patiens?
Som du vill, Ray.
Hur ser planen ut, KC? En olycka till? Ännu ett fall?
Jag var inte inblandad i det som hände Quentin.
Ju mindre du vet om Allison, desto bättre.
Ni slipper aldrig undan med det.
-Hur mår Marilyn förresten? -Dra inte in henne.
-Det har inte med henne att göra. -Det sa hon inte heller.
Jag är orolig för Marilyn. Hade inte hon problem med bilen?
Om nåt händer Marilyn eller Tony så dödar jag dig.
Var inte så melodramatisk. Du kan ju rädda dem.
Det är ditt val.
Du har rätt.
Du har rätt, det är det.
Ska du hålla mig här hela natten? Vart har Jeremy fört Allison?
-Lugn, Ray. -Om en timme är du hemma igen.
Sen blir allt som förr.
-Om du inte vill ha det så. -Det vill han. - Va?
Kom igen. Ge nu.
Jag behöver påfyllning.
Vill du ha ett glas, Ellie?
Gå bort till soffan.
Säg var Allison är.
-Du skjuter mig inte, Ray. -Jo, om du inte säger var hon är.
-Det är för sent. -Det hoppas jag inte, för er skull.
Säg det, KC, annars skjuter jag dig.
-Det här är 5283. -Ja, sheriffen?
Förstärkning till Ridgely Street 10 och skicka en ambulans.
En misstänkt har blivit skjuten.
Vill du leka den här leken?
-Han bluffar. -Tror du att jag bluffar, KC?
Du spelar ju. Syna min bluff.
-Jag tror att du bluffar. -Rör dig inte!
Det är okej. Det är okej. Jag är här.
-Var är Allison? -Jag vet inte!
Ditt val.
Trist att Ellie blir änka.
-Han körde ut henne i skogen. -Vart?
-Fentons gamla gård. -Ge mig din mobil.
Ge mig din mobil! Fös hit den.
KC Hollings ringer
-Hej, KC. -Det är Ray.
KC och jag är på väg till dig.
Det låter bra, Ray. Det är jobbigt att gräva gropen.
-Var exakt är du? -Kör bakvägen till Fentons gård.
Jag har gömt bilen i ladan.
-Är hon död? -Inte än.
Bra. För KC vill prata med henne.
-Så vänta tills vi kommer. -Visst.
Du får hoppas och be till Gud att hon inte är skadad.
Jäklar... Handskar.
Åh nej...
Jäklar!
Du kommer inte undan, Allison.
-Nej! -Sluta!
Jag är här för att hjälpa dig.
-Jag är så glad att du är här, Ray. -Vad händer här?
Du anar inte hur redo jag är att döda den subban!
Lugna ner dig.
-Var är KC? -Han sitter i bilen.
Var inte ni...
...tillsammans?
Inte nu längre.
-Planerna har ändrats. -Nej.
Spela inte hjälte nu, Ray.
Du vill att det förflutna ska förbli begravet lika mycket som vi.
Det är för sent. Det är dags att säga sanningen. Det har pågått för länge.
KC och Ellie är redan gripna.
-Jag tänker inte sitta i fängelse. -Sätt händerna i nacken.
Och lägg dig ner, Jeremy.
Jag tänker inte sitta i fängelse, sa jag!
Och jag sa åt dig att lägga dig - nu.
Gör det!
-Då måste du skjuta mig först. -Jag gör det om jag måste.
Jeremy! Stanna!
-Är du okej? -Ja.
Ja...
...jag är okej.
Jag kommer!
-Ray? -Hej.
Hej.
-Kom in. -Nej tack, jag...
Jag kom bara för att ge dig den här.
-Quentins klassring? -Ja.
Tack.
Han hade velat att du skulle ha den.
Vad ska du göra nu?
Tillbringa mycket tid med min advokat och leta efter ett jobb.
Men det viktigaste är att Marilyn och jag tror att vi löser allt.
Bra.
Ja. Jag har pratat med åklagaren om att stryka dig ur straffregistret.
Han ringde. Han trodde inte att det skulle bli nåt problem.
Det är bra. Men KC, Jeremy och Ellie skyller på varandra.
-De förhandlar med åklagaren. -Det förvånar mig inte.
De har alltid varit bra på att sticka kniven i ryggen på sina vänner.
Det var tyvärr jag också.
-Allison, förlåt. -Tack.
Om du nånsin behöver nåt...
Sköt om dig och lycka till.
Ray?
Din bror hade varit stolt över dig.
Jag vill tro det.
-Jag kommer att sakna dig. -Och jag dig. Tack för allt.
-Säkert att du inte vill stanna? -Ja.
För första gången känner jag att jag kan lämna Gilroy.
Ja.
Ge mig en kram.
För 25 år sen förändrade en dag hela mitt liv.
Men jag antar att man inte vet när den dagen kommer åter.
Synk Av: Karillen